СУЧАСНИЙ КАТЕГОРІАЛЬНО-ТЕРМІНОЛОГІЧНИЙ АПАРАТ ПРОБЛЕМИ ІНТЕГРАЦІЇ ОСВІТИ: ОСОБЛИВОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ У ПРАКТИЦІ ВИЩОЇ ШКОЛИ - Шапран О. І. (ПЕДАГОГІЧНИЙ АЛЬМАНАХ, 2026)
У статті розглянуто інтеграцію як освітню тенденцію, що набула нових особливостей на початку XXI ст. і стала поширеною у практиці вищої школи на регіональному та глобальному рівнях. Проаналізовано сучасні підходи до вживання категоріально-термінологічного апарату цієї проблеми як системи педагогічних дефініцій із родовими зв’язками. Подано авторське тлумачення низки понять із метою осучаснення їх сутності. Так, «інтеграцію у вищій освіті» представлено як об’єднання різних освітніх компонентів, форм, технологій і методів навчання у вивченні певного процесу або явища для формування у здобувачів освіти цілісного бачення світу, розвитку критичного мислення, підвищення якості освіти у ЗВО відповідно до європейських стандартів. «Інтегративний підхід у вищій освіті» схарактеризовано як комплексну систему теоретичних положень, принципів, взаємопов’язаних методів формування нових предметних знань щодо конкретного явища в діалектичній єдності уявлень про нього, створення взаємозв’язків між різними галузями, набуття практичного досвіду в процесі професійної підготовки здобувачів вищої освіти з метою ефективного розв’язання складних завдань у реальному житті та професійній діяльності. «Інтегроване навчання у вищій школі» розглянуто як педагогічну технологію, сукупність дій, операцій, процедур змістового, технологічного та структурно скоординованого вивчення різних освітніх компонентів, які спрямовані на використання міжпредметних зв’язків із метою вдосконалення професійної підготовки майбутніх фахівців. Доведено, що зроблені уточнення та конкретизація сутнісних ознак досліджуваних процесів призводять до більш узгодженої їх взаємодії і відкриють нові можливості для аналізу та узагальнень наукових досліджень означеної проблематики.Дата надходження статті: 18.11.2025 р.Прийнято до публікації: 10.12.2025 р.Опубліковано: 16.01.2026 р.